Иван Вазов
Сърдитата скала и влакът

chitanka.info

През векове безброй стърчал е неподвижен,

надвесен, мълчалив над пропастите той.

О Камък! В твоя лоб гранитен и загрижен

каква тъга стои? Какъв е блянът твой?

Скалата прогълча: — Там в оня дол дълбоки

влечуга някаква край Искъра пълзи,

дими, гърми, фучи и урвите високи

ехтят… О человек, кажи: кой загрози

на тия самотий покоя вековечни?

Какъв е този Дух нечист, таз гад, що днес

встревожи нашта лен и наший мир безпечни?

Как викат тоз Бяс нов, метежен, луд? —

Прогрес.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.